‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫בוקר טוב, אבא.‬
‫השעה 7:35, שעון הירח.‬
‫אני חוגג את יום מספר 47 על הגברת האפורה.‬
‫הבריאות במצב טוב.‬
‫אספקת האוויר…‬
‫- יום 47 על הירח -‬
‫במצב עוד יותר טוב.‬
‫היום אאסוף דגימות ממכתש ברל.‬
‫אני מקווה שהכול בסדר שם למטה ו…‬
‫סוף שידור.‬
‫לעזאזל!‬
‫אאוץ'! אלוהים.‬
‫לעזאזל!‬
‫- תחנת ירח‬ ‫01 -‬
‫- יום 134 על הירח -‬
‫- מפעלי הרגריבס‬ ‫אל: אבא, מאת: באהבה, לות'ר -‬
‫- יום 207 על הירח -‬
‫- משחת סויה -‬
‫- יום 406 על הירח -‬
‫- יום 972 על הירח -‬
‫- גדר גאוגרפית זוהתה -‬
‫אסורה. מה הקטע? ירח מטופש.‬
‫- תא הקפאה איי-13-ג'י-5‬ ‫הרגריבס, אביגייל - מצב: פטירה -‬
‫אלוהים, הראש שלי…‬
‫לא כל כך חזק.‬
‫קלאוס? קלאוס, איפה אתה?‬
‫אני כאן. בלי פאניקה.‬
‫אף אחד לא צריך להיכנס לפאניקה.‬
‫- מניאק -‬
‫אתה…?‬ ‫-לא, שום דבר.‬
‫גם אני.‬
‫כן, זה היה חתיכת לילה.‬
‫נכון.‬
‫אתה רואה? ידעתי שיש בך קצת מהבן הישן.‬
‫עכשיו אתה יכול להפסיק להזעיף פנים‬ ‫ולשקוע במחשבות.‬
‫אני לא שוקע במחשבות.‬
‫בן-א-רינו.‬ ‫-אל תקרא לי ככה.‬
‫התקדמנו כל כך יפה.‬
‫עם מה?‬ ‫-עם הקטע של מר קשוח.‬
‫אתמול בלילה! אני זוכר!‬
‫פתחת בפניי את הקימונו שלך, זוכר?‬
‫והראית לי מי אתה בפנים באמת.‬
‫כל הרגשות שאגרת בפנים.‬
‫הייתי שיכור.‬
‫אתה אדם טוב, בן,‬
‫אבל אתה ממש משתדל להיות רע.‬
‫אני שונא אותך.‬
‫לא, אתה לא.‬ ‫-אני כן.‬
‫אני כן. באמת!‬ ‫-לא.‬
‫מנגנון הגנה קלאסי.‬
‫להרחיק את האנשים שהכי אוהבים אותך.‬
‫בדיוק כמו אבא.‬
‫לא יזיק לנסות להכיר אותו קצת יותר טוב.‬
‫אתה תופתע כמה אהבה הוא מסוגל להעניק.‬
‫חוץ מזה, יש לו תוכנית שלמה להציל את היקום.‬
‫זהו. הזדמנות אחת ויחידה.‬
‫בחייך, בן-א-רי…‬
‫קימונו פתוח, מותק.‬
‫למה?‬
‫מה עוללתי אתמול בלילה?‬
‫לות'ר!‬
‫ברכותיי.‬
‫זה חתיכת נס, זה מה שזה.‬
‫מישהו כאן חשב שלות'ר, מכל האנשים,‬
‫ימצא מישהי שתיגע בו?‬
‫הבחור הוא קוף חלל בתול.‬
‫קשה למצוא לו שידוך.‬
‫כולנו חושבים על זה. זה הפיל שבחדר.‬
‫אני מאחל לך כל טוב.‬
‫יום הולדת… זה לא יום ההולדת שלך.‬ ‫יום חתונה שמח, ידידי. שמור על עצמך.‬
‫אין זמן.‬
‫אני לא יכול לעשות את זה לבד.‬ ‫עשינו עסק?‬
‫עם מי הוא מדבר, לעזאזל?‬
‫מה הזקן זומם?‬
‫חלום רע?‬
‫למה אתה פה?‬
‫כמו מה זה נראה? כדי להאכיל אותך, ילד.‬
‫אני בטוח שאחרי החגיגות של אתמול בלילה,‬
‫ארוחת בוקר דשנה תעניק לך התחלה טובה ליום.‬
‫הכול די מעורפל.‬
‫רצית עוד משהו?‬ ‫-למען האמת, יש לי מעט חששות.‬
‫ממתי אכפת לך?‬
‫להזכירך, אני לא ההרגריבס שגדלת איתו.‬
‫כן, יש לנו אותו דנ"א,‬ ‫אותו סגנון מושלם וגינונים,‬
‫אך היה סמוך ובטוח‬ ‫שנסיבות חיינו שונות מאוד.‬
‫בהיותי האדם הפיכח היחיד בחתונה,‬
‫נפלה בחלקי ההזדמנות‬ ‫לחזות בוויכוח שלך עם אליסון.‬
‫כמה חבל לראות משפחה נאבקת כל כך.‬
‫משפחה.‬
‫מה זה בכלל אומר?‬
‫משפחה היא האנשים היחידים שמכירים אותנו‬
‫בעודנו עומדים במבחנים הקשים ביותר.‬
‫אני חושב שזה משמעותי ביותר.‬
‫למה שלא תגיד את זה לאליסון?‬
‫אלוהים.‬
‫הוא אמור להגיע בכל רגע.‬
‫זאת הייתה בדיחה.‬
‫אתה מתבדח עכשיו.‬
‫למעשה, אני כאן כדי לשוחח‬ ‫על נושא רציני ביותר.‬
‫אפשר לשאול אותך שאלה?‬
‫זו שאלה סקסית?‬
‫אלוהים, אני מקווה שלא.‬
‫יכול להיות שאתה קשוח מדי עם אבא?‬
‫תראי, סלואן.‬
‫הייתה לי מערכת יחסים מורכבת עם אבא, טוב?‬
‫אבא שלי. זה שגדלתי איתו.‬
‫הוא שיקר לי.‬
‫הוא ניצל אותי,‬
‫ונתתי לו לחמוק מזה בלי עונש.‬
‫זה הרגריבס אחר. אתה צריך לתת לו הזדמנות.‬
‫סליחה, הדלת הייתה פתוחה.‬
‫אין בעיה. תיכנסי.‬ ‫-כן.‬
‫סליחה על הבלגן.‬ ‫-הכול בסדר.‬
‫אוי. סליחה.‬
‫רק רציתי לבוא…‬
‫ולהתנצל בפניכם.‬
‫בסדר? הייתי אחות ממש מחורבנת לאחרונה.‬
‫את יודעת, אם את מחלקת התנצלויות,‬ ‫ויקטור צריך להיות בראש הרשימה.‬
‫לא, אני יודעת. אני אגיע אליו.‬
‫אני פשוט… עובדת על זה לאט.‬
‫בסדר. טוב, אני סולח לך.‬
‫מגניב.‬
‫אה, אבא זימן פגישה היום בצהריים.‬
‫שניכם תבואו?‬
‫אני מבין.‬
‫אני מבין מה הולך פה.‬ ‫-לות'ר, יש לו תוכנית.‬
‫תוכנית שיכולה להציל את היקום לדעתו.‬ ‫-באמת?‬
‫אז בבקשה, בואו. שניכם.‬
‫לא.‬ ‫-אנחנו נגיע.‬
‫יופי!‬
‫בסדר.‬
‫את יודעת, ממש הייתי מעדיף‬ ‫אם לא היית עושה את זה.‬
‫לא יזיק לשמוע מה יש לו לומר.‬
‫אל תזלזלי בנזק שהאדם הזה‬ ‫יכול לגרום בפגישה משפחתית.‬
‫זה לא אותו אדם.‬
‫ואתה לא אותו ילד שהיית.‬
‫אתה בעלי.‬
‫ומה שלא תחליט, אני אהיה לצידך.‬
‫טוב.‬ ‫-טוב.‬
‫רג'ינלד.‬
‫אני מתאר לעצמי שאתה יודע למה אני כאן.‬
‫מה דעתך שאחסוך לך קצת זמן?‬ ‫אגיד לך "לא" מראש.‬
‫אין לי שום עניין בתוכנית המחורבנת שבישלת.‬
‫זו לא, כפי שקראת לה בצורה כה ציורית,‬ ‫תוכנית מחורבנת.‬
‫אכפת לך אם אצטרף אליך?‬
‫האמת, אני אשמח להיות לבדי.‬
‫אני לא אזכה לזה ככל הנראה.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫ממש לא לואי ה-13.‬
‫שתיתי דברים יותר גרועים.‬
‫אין ספק שזה מרשים, נכון?‬
‫מכל הדרכים שיכולנו לדפוק הכול,‬
‫הדרך הזאת היא השלמה ביותר.‬
‫האמת היא שהוקל לי.‬
‫הפעם הכול הולך.‬
‫אין נציבות, אין קפיצות.‬
‫אין חיים של טירוף‬
‫מתוך ייאוש לראות פנים מוכרות.‬
‫ראיתי עולמות שבאו אל קיצם בדרכים‬ ‫שהיו מדהימות אותך, זקן.‬
‫וואו! רג'ינלד הרגריבס,‬ ‫אתה לא חדל להפתיע אותי.‬
‫יש בכך מעט נחמה.‬
‫אתה יודע, אחרי זמן מה, הכול מתחיל להתערבב.‬
‫אבל אתה אף פעם לא שוכח את הראשון שלך,‬ ‫את הבית שלך, את החטא הקדמון שלך.‬
‫אתה לא מפסיק לתהות, "האם עשיתי מספיק‬ ‫כדי להציל את האנשים שאהבתי?"‬
‫עשית מספיק?‬
‫לא, אבל קיוויתי שאתם, הילדים,‬ ‫תוכלו לעזור לי עם זה.‬
‫הנה זה בא.‬
‫סליחה, רג'. קיבלתי מסר מהעתיד.‬
‫איזה עתיד?‬
‫האני העתידי שלי אמר לי באופן מפורש מאוד,‬
‫לא להציל את העולם הזה.‬
‫אתה בן זונה שחצן, נכון?‬
‫אתה העתידי.‬
‫אתה הנוכחי.‬
‫העבר הוא תעלומה לא פחות מהעתיד.‬
‫הרסת את חייך פעם אחת בכך שלא הקשבת לי.‬
‫אתה מוכן לעשות זאת שוב?‬
‫בסדר, אני אשתתף בפגישה המטופשת שלך.‬
‫מצוין!‬
‫אם תספר לי מה קרה איתך אתמול‬ ‫בסוויטת הבאפלו.‬
‫עם מי דיברת? קלאוס? בן?‬
‫עם אף אחד. הייתי לבד.‬
‫למרות שאני בספק‬ ‫אם היית במצב מתאים בשביל לזכור.‬
‫כדאי שנלך. שלא נאחר לפגישה.‬
‫כדאי לך לזוז.‬
‫אתה מאיים עליי?‬
‫שנלך?‬
‫חמש! כן!‬
‫הנה הוא.‬ ‫-כן!‬
‫איזה נאום נתת אתמול!‬
‫ריגשת אותי עד דמעות, רגיש שכמוך.‬
‫אהבתי במיוחד כשהתייחסת אלינו כאל משפחה‬ ‫הקשורה בעבותות הגורל והאהבה.‬
‫כן. זה היה מעולה.‬ ‫-טוב. מספיק.‬
‫זה היה האלכוהול שדיבר.‬
‫באור יום, אתם עדיין בלתי נסבלים.‬
‫והיום שלכם עומד להיות גרוע יותר.‬
‫לנורדים היו שבעה ישֵׁנים.‬
‫לבני הבלאקפוט, שבעה כוכבים.‬
‫כילד, שמעתי את אגדת שבעת הפעמונים.‬
‫כל הסיפורים האלה זהים.‬
‫משהו מאיים על הכפר.‬ ‫שיטפון, שריפה, לילה בלתי נגמר.‬
‫שמאן מביא את תלמידיו למערה קדושה.‬
‫הוא אומר להם שאם יצליחו לצלצל‬ ‫בשבעת הפעמונים הקסומים,‬
‫הכפר יינצל,‬ ‫והכול יחזור להיות בדיוק כפי שהיה.‬
‫רג'י?‬
‫אפשר פחות "סיפורי האחים גרים"‬
‫ויותר "מה זה קשור אלינו"?‬
‫יש אמת במיתוסים האלה.‬
‫איש מכם לא יכול להכחיש מה קורה סביבנו.‬
‫הקיום כולו יבוא אל קיצו עד סוף היום,‬
‫אבל מי או מה שאיחד בין מרחב וזמן,‬
‫השאיר אחריו דרך להחזיר דברים לקדמותם,‬
‫אם היקום יעמוד אי פעם בפני השמדה מוחלטת.‬
‫ישנו שער ביקום.‬
‫בניתי את המלון הזה סביבו,‬
‫והתשובה נמצאת בצד השני.‬
‫ומה אנחנו אמורים לעשות?‬
‫ללכת לשם, לצלצל בכמה פעמונים‬ ‫ולתקן את החרא הזה?‬
‫אם נתעלם מהציניות, אתה די צודק. פרט לשומר.‬
‫איזה מין שומר?‬ ‫-שומר שעושה דברים כאלה.‬
‫הייתה לו חרב.‬ ‫-אכן, זה כוח שיש להתחשב בו.‬
‫אתה רואה? כן. כאן אתה מאבד אותי.‬
‫כאן הוא מאבד אותך? אני פרשתי במערה הקדושה.‬
‫למה שבוני הדלת האחורית הזאת יצטרכו שומר?‬
‫לשם הגנה מפני אנשים‬ ‫שירצו להשתמש בזה למטרות זדוניות.‬
‫נכון, סלואן.‬
‫אז יהיה צורך בכולנו כדי להביס‬ ‫את מה שמגן על הפעמונים.‬
‫את באמת מאמינה לשטויות שלו?‬
‫איך שומר ופעמונים מטורפים יותר‬
‫ממזוודות שנוסעות בזמן‬ ‫ומתנקשים עם מסכות מצוירות?‬
‫האמת היא שיש משהו בדבריה.‬
‫אני בפנים.‬
‫אני לא יכול לעשות את זה לבד.‬
‫גם אני.‬
‫עשינו עסק?‬
‫אבל אני חושב שחלקנו צריכים להישאר.‬
‫ליילה, למשל.‬
‫או שאתה תישאר ואני אלך.‬
‫לא. זה הרבה יותר גדול מכולנו.‬ ‫אף אחד לא נשאר בחוץ.‬
‫אתם, ילדיי, הם כל מה שעומד בינינו‬ ‫ובין תהום הנשייה.‬
‫אנחנו מוכנים לזוז?‬
‫בואו נצביע.‬
‫זו לא דמוקרטיה.‬
‫אבא מנהל את העניינים.‬
‫אני עם ויקטור. נצביע.‬
‫סוף העולם מגיע, ואתה רוצה לספור ידיים?‬
‫אתה מבקש מאיתנו לסכן את חיינו.‬ ‫זה רק הוגן שתיתן לנו זמן לדון בזה.‬
‫בפרטיות.‬
‫למה שלא ניפגש כאן בעוד שעה?‬ ‫-אין בעיה.‬
‫כן, בטח.‬ ‫-שיהיה.‬
‫"לילה תישאר."‬ ‫ממתי אתה מקבל החלטות בשבילי?‬
‫לא, אני רק רציתי לוודא…‬ ‫-זה בגלל התינוק?‬
‫ברור שזה בגלל התינוק, טוב?‬
‫אני עלול למות אם אני נכנס לשם.‬
‫אבל אם ניכנס לשם, ונצליח,‬ ‫והדברים יחזרו לקדמותם,‬
‫אני רוצה שתהיי כאן עם התינוק שלנו.‬
‫אני נלחמת יותר טוב ממך.‬ ‫-קודם כל, זה לא נכון.‬
‫ליילה, זו לא תחרות, בסדר?‬ ‫בקושי יצאנו משם בחיים בפעם הקודמת.‬
‫אני מודה לאלוהים שהצלחתי לסגור את הדלת.‬
‫את מסוגלת לדמיין‬ ‫להיות לכודה איתו בצד השני?‬
‫אני לא צריכה לדמיין. הייתי שם.‬
‫יופי. אז את תישארי.‬
‫אין סיכוי. אני הולכת.‬
‫למה אני לא יכול להיות צודק?‬
‫רק פעם אחת?‬
‫תראה, דייגו, אמרת שאתה בוחר בי, נכון?‬
‫טוב, זו מי שאני. אני לוחמת. בדיוק כמוך.‬
‫אמרתי את זה‬ ‫רק בגלל שחשבתי שתהיי נחמדה אליי.‬
‫אם חיפשת נחמדה, היית מוצא מישהי אחרת.‬
‫ויקטור, חכה.‬
‫בשביל מה? כדי שתוכלי לקרוע אותי שוב?‬
‫הייתי ממש שיכורה אתמול.‬
‫את לא צריכה לתרץ. אני מבין.‬
‫אני האח הכי פחות אהוב עלייך.‬ ‫הרסתי לך את החיים…‬
‫לא, זה לא…‬ ‫אולי תעצור רגע ותקשיב, בבקשה?‬
‫צדקת אתמול בלילה.‬
‫קלייר וריי אינם.‬
‫אבל לשנוא אותך לא יחזיר אותם.‬
‫והכאב שלי…‬
‫לא נותן לי רשות לפגוע בך.‬
‫אבל זה אמיתי.‬
‫וזה משהו שאני צריכה לשאת איתי.‬
‫ולכן, אם לא…‬
‫אם לא אעשה משהו, אם לא אפעל עכשיו…‬
‫זה יהיה סתם עוד דבר שייעלם ויישכח.‬
‫אם נישאר פה,‬
‫נמות.‬
‫אבל אם נעבור דרך השער,‬ ‫נוכל להציל את היקום.‬
‫נוכל להציל את כולם.‬
‫אז אנחנו יכולים לשים את העבר מאחורינו‬ ‫ולהתקדם ביחד?‬
‫תוכל לעשות זאת?‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫גם אני אוהב אותך.‬
‫היי.‬
‫כמה זמן נשאר לנו?‬
‫כמה שעות.‬
‫קצת יותר, קצת פחות.‬
‫איפה סלואן?‬
‫עורכת פשיטה על מרתף היינות‬ ‫לכבוד מסיבת סוף העולם שלנו.‬
‫אז אתם כבר יודעים מה אתם מצביעים.‬
‫אתה מוזמן בהחלט להצטרף אלינו.‬
‫אני עדיין מתלבט בנושא.‬
‫ראיתי אתמול משהו שלא הייתי אמור לראות.‬
‫דייגו וליילה.‬ ‫כן, לפעמים הם עושים את זה במדרגות.‬
‫לא, ראיתי את אבא.‬
‫הוא היה בחדר שלו עם מישהו.‬ ‫הוא עשה עסקה כלשהי.‬
‫לפני שאתה שואל,‬
‫אני לא יודע מה הייתה העסקה‬ ‫או עם מי הוא סגר אותה.‬
‫הכול מעורפל לי.‬
‫זה לא הייתי אני או סלואן.‬
‫היינו עסוקים בדברים אחרים אתמול בלילה.‬
‫כן, הבנתי, לות'ר. תודה.‬ ‫כולם זיינו את כולם אתמול בלילה.‬
‫בן שכב עם מישהי?‬
‫תתרכז, בבקשה.‬
‫הסיפור על הפעמונים? אבא לא מספר לנו משהו.‬
‫תחשוב על זה.‬ ‫מתי הזקן אי פעם אמר לנו את האמת?‬
‫לא יודע. הוא היה די אכזרי‬ ‫בדו"חות הביצועים שלנו.‬
‫הוא תמיד נתן לי חמישה כוכבים.‬ ‫-באמת?‬
‫תראה, אני מבוגר מספיק‬ ‫כדי לבטוח באינסטינקטים שלי,‬
‫והם אומרים לי שזאת מלכודת.‬
‫חומר למחשבה.‬
‫נראה לי שכולכם יכולים לנחש מה אני אצביע.‬
‫כולנו עברנו המון.‬
‫כולנו איבדנו אנשים.‬
‫בובות ראווה…‬
‫אבל למותם צריכה להיות משמעות.‬
‫ולכן אני מצביעה בעד ללכת עם אבא.‬
‫מה שהיא אמרה.‬
‫בואו נלך להציל את היקום הארור!‬
‫טוב, מאחר שהיא הסכימה,‬
‫אני בעד להישאר.‬
‫איך זה בשביל נחמד?‬ ‫-אתה לא רציני.‬
‫זה הקול שלו, ליילה.‬
‫קלאוס?‬
‫אני עם אבא.‬
‫טוב, זה ארבעה נגד אחד.‬
‫ויקטור?‬
‫אני רוצה להאמין, טוב? באמת.‬
‫אני לא מצליח להתנער מהתחושה‬ ‫שאין לנו מושג למה אנחנו נכנסים.‬
‫לא, אבל אנחנו יודעים מה יש לנו‬ ‫אם לא ניכנס.‬
‫אנחנו חייבים להיכנס לזה יחד.‬
‫ויקטור. בתור משפחה.‬
‫את לא יכולה לזרוק‬ ‫את המילה "משפחה" כל הזמן.‬
‫זה לא מספיק.‬
‫אני בעד להישאר.‬
‫לות'ר.‬
‫סלואן ואני דיברנו, ו…‬
‫אנחנו בחוץ.‬
‫תראו, אנחנו רוצים לבלות את הזמן שנותר יחד,‬
‫ולא להילחם באיזה בחור עם חרב‬ ‫ולצלצל בפעמונים וכל מיני דברים.‬
‫אז…‬
‫תיקו. ארבעה בעד, ארבעה נגד.‬
‫נשארת רק אתה, מספר חמש.‬
‫ראיתי את העתיד, והוא אמר לי לשבת בצד הפעם.‬
‫אני בעד להישאר.‬
‫הגיע הזמן שנשלים עם גורלנו.‬
‫אתם כולכם מעוררי רחמים.‬
‫למה שלא ניכנס לשם רק ארבעתנו?‬
‫המשמעות תהיה כישלון ודאי.‬
‫חייבים להיות שבעה.‬
‫ילדים…‬
‫אני לא יכול לומר שאני מרוצה מזה.‬
‫אבל עכשיו אני מבין שהאשמה מוטלת עליי.‬
‫אכזבתי אתכם כשהייתם קטנים,‬ ‫ואכזבתי אתכם עכשיו.‬
‫ובכך,‬
‫חרצתי את גורלו של היקום כולו.‬
‫אם מישהו זקוק לי, אהיה בחצר…‬
‫ואמתין לסוף.‬
‫אידיוטים.‬
‫זו הייתה התנצלות אמיתית?‬
‫האיש הזה בחיים לא התנצל על שום דבר.‬
‫אני מרחם עליו, למען האמת.‬
‫אל תדאג. זה יעבור.‬
‫אז מה עכשיו?‬
‫נחכה לסוף.‬
‫נתראה. היה מעניין.‬
‫לעזאזל.‬
‫היי, אבא.‬
‫קרוג, 1968.‬
‫שנה מצוינת.‬
‫כן. כוסית אחרונה עם סלואן לפני…‬
‫מכונת הקרח בקומה שלנו התקלקלה,‬ ‫אז, אתה יודע…‬
‫אתה בסדר?‬
‫זה הכישלון הכי גדול של חיי.‬
‫אני יושב כאן ובוהה במאות שנים מבוזבזות,‬
‫והכול משום שאני אחר לא היה נחמד לילדיו.‬
‫תקשיב, אבא.‬
‫זה לא כזה פשוט, טוב?‬
‫מאוד קשה לסרב לך. אתה יודע את זה?‬
‫אבל הייתי חייב.‬
‫לות'ר, היקום קורע את עצמו לגזרים.‬
‫כן, אני יודע, אבל תמיד יש משהו.‬
‫חייתי את כל חיי למענך.‬
‫עשיתי כל מה שאי פעם רצית שאעשה.‬
‫ואני לא אעשה זאת יותר.‬
‫ואינך צריך.‬
‫אתה אדם משכמו ומעלה, לות'ר.‬
‫למרות מה שעברת בגללי,‬
‫אני מקווה שתוכל לסלוח לי.‬
‫האם תסלח לי?‬
‫אתה מוכן לסלוח לי, בן?‬
‫כן.‬
‫כן, בטח.‬
‫תודה.‬
‫הלוואי רק שההגשמה העצמית שלך‬
‫הייתה מגיעה בזמן מתאים יותר עבור היקום.‬
‫אני לא מבין.‬
‫אבא…‬ ‫-יש פתגם ישן, לות'ר.‬
‫הדרך הטובה ביותר לאחד משפחה‬ ‫היא בחתונה‬
‫או בלוויה.‬
‫ניסינו את הראשון.‬
‫עכשיו ננסה את השני.‬
‫סלואן.‬
‫אני יודע.‬
‫בדיוק כשמצאת אהבה. כמה חבל.‬
‫אבל אל תדאג. אני אטפל בה.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אוכל קורנפלקס. משחזר את צעדיי.‬
‫למה?‬
‫הזקן מסתיר משהו.‬
‫כן, זה קורה הרבה בזמן האחרון.‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-אליסון התנצלה בפניי.‬
‫טוב, ולמה זה חשוד?‬
‫אתמול בערב‬ ‫היא הייתה מוכנה ללכת איתי מכות בחתונה,‬
‫והבוקר היא בקטע של משפחה ואבא ואהבה.‬
‫אני לא יודע. כנראה שמשהו קרה אתמול בלילה,‬ ‫אבל אין לי מושג מה.‬
‫אין זמן.‬
‫אני לא יכול לעשות את זה לבד.‬ ‫עשינו עסק?‬
‫חמש! מה?‬
‫זאת אליסון.‬ ‫-מה?‬
‫לא!‬
‫אלוהים, לות'ר.‬
‫מה קרה?‬
‫הוא הלך להביא קרח. לא יכולתי…‬
‫הוא לא חזר.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫זה בטח היה הוא. השומר.‬
‫היא צודקת. למה שעשה את זה‬ ‫היה להב ארוך ומעוקל.‬
‫איך אתה יכול להיות בטוח?‬
‫אני לא מבין בהרבה דברים,‬ ‫אבל אני מבין בסכינים.‬
‫ילדים, מה קורה?‬
‫אלוהים! לות'ר.‬
‫אם היינו תוקפים קודם, הוא עדיין היה בחיים.‬
‫הייתה לנו תקופה טובה, חביבתי.‬
‫חבר'ה! היי, חבר'ה!‬
‫מה נעשה עם לות'ר?‬
‫נגמר לנו הזמן! הקוגלבליץ כאן.‬
‫אל תוך המעבר! זאת הדרך היחידה!‬
‫הסכמת להישאר!‬
‫הם הרגו את לות'ר, טוב?‬
‫קדימה! מהר!‬ ‫-אנחנו לא יכולים לעזוב אותו.‬
‫חייבים לזוז עכשיו, או שנמות.‬
‫לא.‬ ‫-כן, חייבים לזוז!‬
‫בואי.‬ ‫-מהר.‬
‫ילדים! מהר, בבקשה.‬ ‫-קדימה!‬
‫לכו!‬
‫קדימה! למה אתה מחכה?‬ ‫-זה לא נגמר!‬
‫תיכנס למנהרה!‬
‫רגע!‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫עשית עבודה מצוינת והחזרת אותי לחיק המשפחה.‬
‫אתה פשוט טרחה גדולה מדי. סליחה, קלאוס.‬
‫לא, אבא!‬
‫- מלון אובסידיאן -‬
‫לעזאזל!‬
‫תרגום כתוביות: תמר פימה‬